![]() Главная страница Случайная страница Разделы сайта АвтомобилиАстрономияБиологияГеографияДом и садДругие языкиДругоеИнформатикаИсторияКультураЛитератураЛогикаМатематикаМедицинаМеталлургияМеханикаОбразованиеОхрана трудаПедагогикаПолитикаПравоПсихологияРелигияРиторикаСоциологияСпортСтроительствоТехнологияТуризмФизикаФилософияФинансыХимияЧерчениеЭкологияЭкономикаЭлектроника |
Мал. 13. Типи вищої нервової діяльності
Типи темпераменту можуть проявлятися зовнішньо наступним чином: - активність чи пасивність усіх дій особистості; - моторна (рухова) активність особи, темп її мови, ходи, характер жестів тощо; - характер емоційної активності, зокрема імпульсивність чи інертність, швидкість зміни емоційних станів, чи, навпаки, повільність емоційного реагування тощо. Ці типи темпераменту е основними. Їм притаманна наступна психологічна характеристика: Сангвінік: Людина є комунікабельною, легко керує своїми емоціями, її міміка є яскравою. Особа може легко переключатися з одного виду роботи на інший. Але представнику сангвіністичного типу темпераменту необхідна наявність інтересу до праці. Флегматик: Особа спокійна, повільна в діях, рівноважна, цілеспрямована. Почуття та настрій рівноважні, постійні. Відношення до подій життя також рівноважне. Холерик: Людина дуже рухома, збуджена. Швидкість виникнення в корі головного мозку центру збудження пояснює швидкість реагування на ситуацію, активність жестикуляції, експресивність мови, миттєвість переключення тощо. Настрій та почуття дуже активні, вони часто та раптове змінюються на протилежні. Особа енергійна, працездатна. З іншими людьми буває не коректною, ризькою. Меланхолік: Міцні подразники зніжують активності людини. Представники цього типу темпераменту характеризуються низьким рівнем соціальної активності. Вони намагаються уникати участі у конфліктах, оскільки це вимагає від них значної нервової напруги. Почуття виникають не швидко, але сила їх, як правило, є достатньо високою. Такі люди почивають себе дуже погано, коли їх ображають, коли вони мають певну невдачу тощо. Вони не люблять знайомитися з новими людьми. Але в добро знайомій обстановці такі особи відчувають себе впевнено, спокійно, а тому можуть якісно та плідно працювати. Визначення типу свого темпераменту є дуже важливим завданням для майбутнього моряка-професіонала. Врахування специфіки свого типу темпераменту сприятиме зміцненню між особистих відносин в межах членів судового екіпажу та ефективності праці, попередженню конфліктних ситуацій, збереженню стану робочого почуття, загального позитивного настрою та високого рівня професійної працездатності.
2. Характер як психологічна властивість в структурі особистості моряка.
Характер - це сукупність індивідуальних психологічних властивостей індивіда, яка проявляється у його поведінці, відношенні до світу, інших людей, до самого себе та до праці. Характер завжди проявляється у рисах. Риса характеру надає можливість виразити своє особисте відношення до чогось у звичайної обстановці. Треба знати, що риси характеру моряка можуть змінюватися, удосконалюватися в процесі самовиховання. Закономірності формування характеру: 1. Формування характеру залежить від характеру соціального середовища, тобто люди не народжуються ледачими чи працьовитими, а становляться такими на протязі всього життя та в процесі виховання та соціалізації. 2. Кожна властивість характеру обумовлена відношенням особистості до конкретних явищ чи предметів. 3. Одне й теж відношення особистості до чогось може проявлятися по різному. Наприклад, фахівець як носій холеричного типу темпераменту та відповідальністю як рисою характеру в ситуації отримання премії буде реагувати позитивно, але достатньо бурхливо. В аналогійної ситуації представник флегматичного темпераменту, також носій відповідальності як риси свого характеру, буде реагувати достатньо спокійно та врівноважено. Структура характеру особистості складається з наступних компонентів: - властивості, що показують ставлення особи до колективу та інших людей, наприклад, доброта, чутливість, вимогливість, уважливість моряка; - властивості, що характеризують ставлення до праці, зокрема працелюбність, лінощі, сумлінність, відповідальність; серед них можуть бути соціально доцільні, тобто моральні, а можуть бути і соціально недоцільні, тобто аморальні; - властивості, що показують ставлення до речей; серед них визначають охайність та неохайність, обережне та необережне відношення до речей, жадібність, інше; - властивості, що демонструють ставлення до самого себе, наприклад самозакоханість, гордість, скромність (Табл. 13). Таблиця 13.
|